Diandra

Diandran tarina
Kaunis, mutta surullinen Sacralon. Moni on unohtanut miksi Sacralonissa on palatsi joka on nimetty Tuhannen Kyyneleen Saleiksi, tai ainakaan sitä ei mieluusti muistella.

Nuori Diandra oli silmiäkirvelevän kaunis, ja kun tyrannihallitsija Ereas näki tämän, päätti hän Diandran olevan hänen tuleva morsiamensa. Diandra rukoili ja itki, yritti jopa paeta, mutta Ereas oli jäinen eikä hänen mieltään muutettu, joten Diandran isän oli pakko myöntyä.

Häät olivat kauniit, ainoa asia mikä latisti tunnelmaa oli morsiamen kyyneleet. Kaikki tiesivät miksi tyttö itki, mutta kenelläkään ei ollut mahdollisuutta pelastaa häntä. Diandra oli vasta 14 vuotias, ja hallitsija Ereas oli yli neljänkymmenen. Hääyö pelotti Diandraa, ja hänen pelkonsa oli oikeutettu, sillä hän ei ollut Ereaksen ensimmäinen vaimo. Hallitsijan läheinen neuvonantaja, Oraakkeli Wagar, oli kertonut näystä, että Ereaksen ensimmäisen lapsen tulee olla miespuolinen, sillä naishallitsija syöksisi Agapeian turmioon. Ereas otti näyn varoituksena, joten kun hänen ensimmäinen vaimonsa synnytti tyttären, hän mestatti vaimonsa sekä tyttärensä. Ereaksen ensimmäiset yhdeksän vaimoa kokivat tuon kohtalon.

Ereas varmisti tuoreen vaimonsa raskauden erittäin kovakouraisesti, ja Diandra oli palatsin vanki. Hän ei saanut olla hetkeäkään yksin, jotta ei voisi satuttaa itseään tai syntymätöntä lastaan. Diandra rukoili kantavansa tyttöä, jotta hänen kärsimyksensä loppuisi. Epäonnekseen Diandra synnytti pojan, ja näin ansaitsi oman henkensä. Äiti ei kuitenkaan saanut huolehtia pojastaan, vaan heti synnyttyään poika pääsi lastenhoitajien ja kouluttajien huomaan. Poika sai nimekseen Egor, ja hän kasvoi kuten isänsä, kaukana rakastavasta äidistä, keskellä kylmää hovia.

Ereas oli kuitenkin vainoharhainen, ja halusi varmistaa perijänsä olevan poika. Diandra joutui synnyttämään Ereakselle vielä kaksi poikaa, ennenkuin sai edes kulkea vapaasti palatsin tiluksissa. Hän oli kuitenkin onneton ja rikki, lapseton äiti. Hän ei saanut tavata lapsiaan kuin hovitilaisuuksissa, ja joutui katsomaan kaukaa kuinka hänen pojistaan kasvoi julmia nuoria miehiä.

Kolmen pojan jälkeen Diandra synnytti tyttären. Ereas oli jo kiintynyt vaimoonsa, ja anelun jälkeen myöntyi että Diandra saisi pitää tyttärensä, aivan kuin palkkion kolmesta pojasta. Hän sai jopa kasvattaa tyttärensä, Enean, sillä hallitsijalla ei ollut mielenkiintoa tytärtään kohtaan. Eneasta kasvoi kaunis ja hyvä kuten äidistään, mutta kaikki mitä kuuli isästään sai tytön vihaamaan häntä.

Kun Enea oli viidentoista, Egor oli jo aikuinen ja päätti mennä naimisiin nuoren Saryn kanssa. Sary oli kihlattu muualle, mutta se ei ollut ongelma, sillä Perilliseltä ei kielletty mitään. Diandra pelkäsi että tämä nuori nainen joutuisi kokemaan hänen kohtalonsa, ja kertoi pelostaan tyttärelleen. Enea kehitti suunnitelman, ja onnistui varastamaan palatsin kätköistä tappavaa myrkkyä. Hän muovasi sitä niin, että vain hänen omaa vertaan olevat menehtyisivät siihen. Enea myös sai lahjottua hovineidin, jotta viinipullo jossa myrkky oli, päätyisi hallitsijan pöytään. Diandra ja Enea eivät osallistuneet hääjuhliin, sillä Enea valitti huonoa oloa, joten rakastava äiti ei voinut lähettää tytärtään sairastamaan yksin.

Hän kuitenkin karkasi parvelle katsomaan juonensa täyttymistä, ja näki kun hänen isänsä ja veljensä, Agapeian tyrannit, kaatuivat lattialle kuolleina. Sekasorto puhkesi, mutta Oraakkelin ääni kantoi sen yli "Hallitsija on kuollut, kauan eläköön ruhtinatar Enea".

Diandra oli viimein vapaa, ja vanheni tyttärensä hovissa arvokkaasti. Moni kosi leskiäitiä, mutta Diandra tunsi sydäntään raastavaa kipua muistaessaan kolmen lapsensa murhan, ja valitsi vaipua unholaan, kuin anteeksipyyntönä tyttärensä teosta.